Волонтер та блогер Олександр Карпюк, також відомий як Serg Marco, почав займатись волонтерською діяльністю та навчанням військових снайперів з 2014 року. Він бачив, як росіяни воювали на Донбасі, як вони не жаліли своїх солдатів. Карпюк зазначає, що першій стадії українського контрнаступу Сили оборони діють набагато ефективніше, ніж ворог, й бережуть своїх людей. А те, що якийсь бій й доведеться програти, то це війна. Але українська військова система повинна так спрацювати, щоб наступний бій був виграний
«Коротко про нинішні бойові дії.
Розумію розчарування диванного воїнства, яке очікувало, що контрнаступ розпочнеться на дільницях, які будуть очевидні для ЗС РФ, і як наслідок — ті не будуватимуть оборонні споруди, триматимуть там війська в обороні, і взагалі тільки вперед рушать Леопарди і Бредлі — так вони кинуть зброю і всі побіжать у полон, бажано відразу у котлах.
Реальність виявилася більш прозаїчною, атаки широким фронтом і вибивання військ ЗС РФ з першої лінії, без глибоких клинів в оборону.
Ну як би так. Щоб завдати потужних ударів і завалити фронт, тобі треба розмотати оборону противника, знищити його склади, резерви, логістику, забрати деякі логістичні артерії, прорідити ракетними ударами штаби, щоб порушити координацію військ. Це зараз робиться і успішно.
Скільки це буде? Стільки скільки треба.
Бравурні повідомлення російських тг-каналів про те, як вони перемелюють ЗСУ в обороні, якось почали сходити нанівець. Напевно тому, що за тиждень вони втратили чималий шматок фортифікаційної лінії та висот, і тепер їм доводиться відкочуватися в деяких місцях у другий ешелон. Важко бравувати на фото та відео кількох підбитих Бредлі та Леопардів, коли внаслідок цього бою ти відступив на кілька кілометрів назад.
Я бачив штурми росіян під Донецьком та Авдіївкою. Коли механізовані роти знищувалися під нуль з технікою за добу, і все, що давав їм цей штурм, — це посадку в 500 метрів для утримання, якої протягом наступного тижня клали ще одну роту. Коли 4−5 штурмів у стики бригад знаменували собою баскетбол вежами Т-72 та кістяки згорілих БМП. І все це протягом місяців без істотних успіхів. А потім ці позиції ще й забиралися назад ЗСУ якимись смішними силами.
Результат- лінія розмежування проходить там же. Просто згорілого заліза в полях побільшало. Ну і згорілого м'яса. Крок вперед на кілька кілометрів протягом тижня широкою лінією фронту — це саме те, що армія РФ не змогла зробити за всю зиму та весну. Максимум — продавлювання на невелику глибину з величезними втратами (приклад Соледара), що не давало жодної переваги у районі ведення бойових дій.
Так, західну бронетехніку підбивають, це логічно. Але на відміну від радянської/російської техніки — ця бронетехніка рятує життя, а не стає братньою могилою екіпажу здебільшого. Частина техніки буде відновлена і далі воюватиме і рятуватиме життя.
Крім того, ракетні удари по «центрах прийняття рішень» теж мають різну ефективність. Коли росіяни вигадують фейки то про поранення Залужного, то про загибель Буданова, російські ТГ-канали публікують інфо по штабах ЗС РФ і ниють про загибель начальника штабу 35-ї загальновійськової армії ЗС РФ генерал-майора Сергія Горячова.
І це найперша стадія українського контрнаступу.
Загалом поки що робити якісь висновки рано, бо вирішальні битви попереду. Але вже можна говорити про те, що ЗСУ склали іспити з ряду предметів набагато краще ЗС РФ. Це війна, тут можна програти бій, але важливо як працює система і що вона робить для того, щоб наступний бій був виграний.
PS Під Мар'їнкою ніяк не дадуть наказу «Ахмат-чаю» звільнити цей населений пункт.
А якщо наказу немає, то дохнуть вони там виключно без наказу. Але натомість оптом і з вогником", — пише Serg Marco у Facebook.
Матеріали, розміщені у рубриці «Блоги», відображають власну думку автора та можуть не співпадати з позицією редакції.